Inedit
Scrisoare către fiica mea, pe care nu am mai apucat să o aduc acasă
Stau pe patul fratelui tău în ceea ce trebuia să devină camera ta dacă reuşeam să te aducem acasă şi încerc să îmi adun gândurile în această scrisoare.
CITEŞTE ŞI: EMOŢIONANT: 5 lucruri pe care nu ţi le-a spus mama ta
Îmi pare foarte rău că nu ai mai apucat să vezi această cameră… Îmi pare rău că circumstanţele naşterii tale au fost atât de dureroase. Îţi simt lipsa în fiecare secundă. Tânjesc după tine. Mereu. Trăiesc în mintea mea momentele preţioase petrecute împreună, sperând să te strâng la pieptul meu încă puţin, să-ţi sărut căpuşorul şi să-ţi spun că totul va fi bine…
Îmi doresc să te văd cum sugi de la sânul meu cu poftă, să te aud cum tuşeşti, cum plângi, să-şi văd ochii deschişi. Îmi doream atât de mult să-ţi văd ochii. Îmi doresc să mă uit la ei acum şi să mă întreb ce culoare vor fi. În schimb, privesc la pătuţul tău gol şi la raftul care aştepta să fie umplut cu poze de-ale tale.
Off, dragul, dragul meu copilaş… imi este dor de tine. Cu toate că sunt recunoscătoare pentru puţinul timp petrecut cu tine, parcă nu a fost suficient.
Încerc să mă iert pentru ce s-a întâmplat, cu toate că ştiu că nu a fost vina mea. Şi ştiu cât de mult te-ai chinuit să te naşti. Mă simt atât de vinovată că nu te-am adus în siguranţă pe această lume. Îmi pare atât de rău… Te voi iubi mereu…
Mă voi chinui să duc o viaţă plină de iubire datorită ţie, pentru tine. Voi dedica tot ce voi face ţie, memoriei tale. Vreau să te fac mândră de mine, iar eu să fiu demnă de tine. Mi s-a spus că durerea devine mai puţin ascuţită cu timpul, dar voi continua mereu să simt povara absenţei tale.
Ştiu că vindecarea nu înseamnă trădare şi că tu vrei să-mi vindec sufletul. Ştiu că trebuie să trăiesc o viaţă mai bună pentru tine, pentru fratele tău.
Câteodată stau şi mă întreb: dacă vom avea alţi copii, oare sufletul tău va găsi o cale să se întoarcă la noi?
Îmi imaginez uneori că există o realitate paralelă în care tu eşti bine şi că te-ai născut în siguranţă. Îmi imaginez cum pătrund în acea lume şi te vizitez… Uşor uşor, încep să accept că acest lucru este imposibil, dar, of, tare mi-aş dori să se poată…
Te ţin şi acum în braţe şi ştiu că vei fi cu mine pentru totdeauna.
Mama ta iubitoare, pentru toată viaţa şi dincolo de ea!
Sursa foto linzhouweb.com
![](https://www.revistateo.ro/wp-content/uploads/2024/03/STIRILEZILEI.png)