Blog
De Valea Jiului
”Băi, nu fiți proști! Nu săriți voi în ajutorul tuturor în timp ce voi aveți alte nevoi. Mai întâi munciți să ajungeți voi acolo, în vârf. Și abia după aceea începeți să împrăștiați lumină în jurul vostru ajutându-i pe ceilalți!” –
Asta ne-ai spus-o la școală, după ce, la un moment dat, ”ai măturat” cu mine pe jos, fiindcă eu încercasem s-o ajut pe una mai slăbuță de înger la un interviu. Atunci am învățat să fac divertisment cu ochii în lacrimi, de mi-ai dat și un mare ”+”.
După ora aceea am avut coșmaruri două luni și se făcea în ele că mă scoteai în fața a 60 de oameni și mă umfla plânsul de sărea cămașa de pe mine.:))
Dar nici nu știi ce bine mi-au prins acele momente. Acum, după aproape un an de la terminarea școlii, pot spune că da, cursul tău a fost unul de dezvoltare personală, nu de divertisment.
Iar de citatul de mai sus îmi amintesc de fiecare dată când mă trezesc eu zână și vreau să-mi risipesc energiile inutil, pentru oameni care nu contează.
Îți mulțumesc, Teo! Și te aștept în Valea Jiului, că asta era porecla mea!:)
Asta am primit, de curând, pe acest blog, de la o fostă studentă, pe care am iubit-o. Am iubit-o pentru că a înțeles că lumina din fiecare se plătește scump, de către fiecare.
Ea poate fi dăruită, cu generozitate, abia după ce am asigurat-o împotriva catastrofelor de orice fel, după ce i-am făcut full CASCO. Am iubit-o pentru că a înțeles că fiecare efort făcut împreună a meritat lacrimile, chinul, „durerile de creștere”. Pentru că nu m-a detestat pentru clipele în care m-am detașat de zona mea de confort pentru a întări gardurile personalității ei, cu propriu-mi spate.
Pentru că a dat meseriei mele de profesor dimensiunea ei reală. M-am gândit în primul rând la voi, cei care mă citiți din motive complet necunoscute mie, de fiecare dată imprevizibile și greu de pătruns, pentru că textul studentei mele mă definește, întrucâtva.
Vorbesc mult la cursuri, mă dăruiesc complet și iubesc fără măsură. Poate urlu sau vorbesc în culori, dar mulți dintre studenții mei înțeleg că focul meu e și al lor, interior și tainic. Împărtășim asta ca nebunii, întrebăm și răspundem, uneori doar ca să ne auzim gândind, nu neapărat la fel, nu neapărat în armonie.
Ce a înțeles ea atunci e să nu se irosească pentru prosti. Prostii se descurcă și singuri. Poate sună dur, dar îmi doream o teoremă, cumva, iar vorbele multe fac teorema greu demonstrabilă. Noroc cu realitatea la care putem face cu toții referiri de varii feluri.
Împreună cu ei, cu studenții mei tineri, vă invit să vă ocrotiți forțele, să vă încurajați focul lăuntric să vă mențină calzi.
Să ajutați atunci când puteți s-o faceți, să nu vă dați înapoi decât atunci când sunteți în imposibilitatea de-a trage în sus, de a salva, de a a alina. Vă invităm să vă faceți timp pentru voi. Și pentru cei că voi.
![](https://www.revistateo.ro/wp-content/uploads/2024/03/STIRILEZILEI.png)
Anamaria
2013-05-29T14:56:08+03:00 at 2013-05-29T14:56:08+03:00
Mulțumesc, Teo!:)
Cristina
2013-05-29T15:27:43+03:00 at 2013-05-29T15:27:43+03:00
Esenta unui profesor este sa se daruiasca, sa dea tot ce poate si sa iubeasca tot fara sa astepte nimic. Atunci cand o asemenea multumire vine, constati ca tot ce faci, este de nepretuit. Nu exista meserie mai frumoasa ca cea de profesor si , daca era nevoie, inca odata vine confirmarea ca tu, iubesti aceasta meserie din tot sufletul. Multumesc ca dai in fiecare i o particica din tine, ca ne iubesti asa de tare, ca imparti cu noi aceste momente. Studenta ta este o norocoasa. Si noi la fel. te imbratisez cu drag si iti doresc milioane astfel de mesaje.
simona
2013-05-29T16:33:11+03:00 at 2013-05-29T16:33:11+03:00
Nu am ividiat niciodata pe nimeni. M-am bucurat pentru realizarile prietenilor mei,a celor apropiati…si daca am fost suparata -am fost pe mine,pe delasarea mea ,pe modul de a ma complace in unele situatii….Acum sunt INVIDIOASA!!!!! DAAAA !!!! Sunt invidioasa pe cei care au beneficiat de cursurile tale,pe cei care au fost receptivi la spusele ,dojenelile ( fara doar si poate – constructive ) si nu in ultimul rand, la incurajarile tale.Pentru ca un om ca tine,(ce emana atata iubire fata de semeni)sunt sigura ca daca dojeneste-incurajeaza apoi….si ma-ntreb :-Eu la 45 de ani ai mei nu ma mai pot ” scolii”??!…tot eu raspund ( ca de’ cu-i sa-i spui ) DA! Mai pot!! Dar trebuie sa vi,Teo!Hai la Fagaras! Fa un sondaj…fa ceva… dar hai doamna mea draga! Postarile tale m-au facut sa ies din hibernarea asta lunga de cativa ani buni. Imi doresc sa nu mai fi Teo ci d-na Teo- profa’ de comunicare si dezvoltare personala. Este interpretabila ultima propozitie dar stiu ca intelegi exact ce vreau sa -ti transmit.Mi-e dor de fluturii din stomac, pe care -i aveam atunci cand eram scoasa la tabla si nu-mi invatasem lectia…,mi-e dor de dojeneli…mi-e dor de cunoastere . Cu drag,
aura
2013-05-29T17:52:53+03:00 at 2013-05-29T17:52:53+03:00
multumesc pentru daruirea si cuvintele potrivite si profunde ,multumesc pentru daruirea si sufletul tau mare,as vrea sa aud zilnic vorbind mai multi oameni in jurul meu asa cum tu o faci pentru noi,dar din pacate asata e tara in care traim si astia sunt semenii nostri….!Te asteptam cu drag pe ecran…!
MIMI TOADER
2013-05-29T21:08:20+03:00 at 2013-05-29T21:08:20+03:00
Dăruire, o inimă caldă, un spirit liber ,lipsit de prejudecăţi, minte uimitor de sclipitoare , doamna Teo străluceşte ca un soare. Iţi iluminează sufletul şi mintea, macazul vieţii începe să ţi se schimbe uluitor de repede…Toate astea dacă o asculţi cu sufletul, cu toată fiinţa ta pe doamna Teo. Aveţi un sprint al minţii care pur şi simplu te ameţeşte. Una peste alta mai faceţi şi maraton, sunteţi de cursă lungă:)) Sunteţi o minunăţie de om. Sunt tare mândră că v-am „atins”,aşa delicat şi lin în freamătul neabătut al minţilor! Sunteţi un dascăl pe cinste!
Rosoga Letitia Simona
2013-05-29T21:34:51+03:00 at 2013-05-29T21:34:51+03:00
Teo te citesc pentru ca invat!!!!Mult!!!!!
LENUTA SANDU
2013-05-29T21:46:15+03:00 at 2013-05-29T21:46:15+03:00
IMI PLACE MULT CE SCRII TEODORA!IN ACEST MOMENT INCHID OCHII IMAGININDU-MI PENTRU CITEVA CLIPE CA ESTI PROFA MEA MAI MICA CU 10 ANI CA MINE!DOAMNE CE MI-AS DORI ACEST LUCRU!TE IUBESC!TE APRECIEZ!TE ADMIR TEO TRANDAFIR!
WALBURGA WALY
2013-05-29T22:22:06+03:00 at 2013-05-29T22:22:06+03:00
am avut marea fericire si norocul in acelas timp sa fac multi ani gimnastica aerobica …si chiar initierea in acest sport minunat…cu nimeni alta decit faimoasa de acum ..antrenoarea ..profesoara …prietena…MARCELA FUMEA…o cunosc sint convinsa toti prietenii de pe blogul tau…sau cel putin toti cei care nu pierdau..asa ca mine …nici o emisiune de a ta….draga mea as da mult mult ca sa mai fac cel putin o ora cu ea gimnastica .Nu am asistat la nici o ora de curs de al tau…nu stiu cum esti ca profesoara dar te stiu cum iti ” tineai orele de emisiuni ” si pot sa-mi inchipui doar cum esti la curs si as da de asemenea mult mult sa pot asista la o ora de curs cu tine…dar mai stii…viata iti poate rezerva multe surprize si daca va trebui sa ne intilnim sint convinsa ca asta se va si intimpla….noapte buna si sa-ti fie bine Teo !
Mihai
2013-05-30T09:16:10+03:00 at 2013-05-30T09:16:10+03:00
”Prostii se descurcă și singuri”… oho, și încă cum… Proști, dar mulți :))
Foarte valoroase vorbele tale, Teo! Ce noroc pe unii că pot prinde firicele din sufletul tău pentru a-și țese propriile haine pentru suflet…
stela
2013-05-30T09:23:54+03:00 at 2013-05-30T09:23:54+03:00
Unul dintre multele motive pentru care te citesc este ca invat. In multe feluri. Invat sa vad lucrurile si din alta perspectiva decat cea de zi cu zi. Invat sa gandesc si sa apreciez pentru ca esti un formator de suflete. Nu neaparat ca sunt 100% de acord cu tine. Esti ALTCEVA. Nu mai vreau TV, ziare cu poze si articole agramate, vreau sa imi iau energie si cunostinte de la cineva care chiar se daruieste total si iubeste fara masura asa cum ne aratai in emisiunile tale. Te urmaresc pe blog te discut cu toti cei care au rabdarea sa ma asculte si sa inteleaga si din pacate constat ca sunt destul de putini. Au creierul anesteziat de ore fericite, accese directe, etc. si nu au puterea sa iasa din aceasta stare. Nici puterea si nici vointa. Multumesc ca mi-ai dat posibilitatea sa pot sa-ti impartasesc gandurile mele. Astept lucruri noi !!!!!!!!!!
Aimee
2013-06-02T08:27:36+03:00 at 2013-06-02T08:27:36+03:00
Ani multi si buni si frumosi si sanatosi… bucurii si impliniri din partea Mayei si tot binele din lume…
Tatiana
2013-06-04T16:24:30+03:00 at 2013-06-04T16:24:30+03:00
Draga Teo, ai reusit sa demonstrezi teorema expusa mai sus. Abia dupa ce am epuizat o buna parte din resurse interne incep sa realizez ca ajutorul si suportul pe care il oferi trebuie si el dozat. Posibil ca imi va lua ceva timp pina imi reincarc bateria, la moment insa m/am cam pierdut, descurajat, dezamagit…
Am citit mesajul de mai sus, incep sa inteleg, ca trebuie sa tin si la mine … Cred ca aceasta este unul din motivele pentru care citim….